МІНІСТЕРСТВО ОХОРОНИ ЗДОРОВ'Я УКРАЇНИ
ХАРКІВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ МЕДИЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ

Іванова Катерина Володимирівна

УДК: 616.12-005.4-056.257-008.9-018.4-078:57.083.3 (043.3)

РОЛЬ ФАКТОРА РОСТУ ФІБРОБЛАСТІВ 21 В РЕГУЛЯЦІЇ МЕТАБОЛІЗМУ КІСТКОВОЇ ТКАНИНИ ТА ВУГЛЕВОДНОГО ГОМЕОСТАЗУ У ХВОРИХ НА ІШЕМІЧНУ ХВОРОБУ СЕРЦЯ З ОЖИРІННЯМ

14.01.02 — внутрішні хвороби

АВТОРЕФЕРАТ
дисертації на здобуття наукового ступеня
кандидата медичних наук

Харків — 2021

Дисертацією є рукопис. 

Робота виконана в Харківському національному медичному університеті
МОЗ України.

Науковий керівник:	-	доктор медичних наук, професорка
ПАСІЄШВІЛІ Людмила Михайлівна,
Харківський національний медичний університет МОЗ України, завідувачка кафедри загальної практики – сімейної медицини та внутрішніх хвороб	
Офіційні опоненти:	-	доктор медичних наук, професорка 
КОЛЕСНІКОВА Олена Вадимівна,
ДУ "Національний інститут терапії імені 
Л. Т. Малої НАМН України", заступник директора з наукової роботи;	
	-	доктор медичних наук, професор
НІКОЛЕНКО Євгеній Якович, 
Харківський національний університет імені
 В. Н. Каразіна МОН України, завідувач кафедри загальної практики - сімейної медицини медичного факультету	

Захист відбудеться «___» _________ 2021 року о 1000 годині на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 64.600.04 при Харківському національному медичному університеті (61022, м. Харків, пр. Науки, 4).

З дисертацією можна ознайомитися в бібліотеці Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр. Науки,4).

Автореферат розіслано «___»______________2020 р. 

Учений секретар
спеціалізованої вченої ради
д. мед. наук, професор                                                                Т. В. Фролова
ЗАГАЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА РОБОТИ
Актуальність теми. Згідно даних Всесвітньої Організації Охорони Здоров’я на ішемічну хворобу серця (ІХС) спостерігається приблизно 7,5 мільйонів смертей на рік (World Health Organization, Cardiovascular diseases fact sheet, 2017). У низці клінічних досліджень доведено, що на перебіг та прогноз ІХС впливає супутня патологія, насамперед - ожиріння (Nakamura K., Fuster J.J. et al., 2014). Що ж до спостережень, у більшості країн світу реєструється зростання кількості осіб з ожирінням, що набуває характер епідемії (World Health Organization.The world health report 2002: reducing risks, promoting healthy life, 2002). Коморбідна патологія, а саме атеросклероз як етіологічний чинник розвитку ІХС та ожиріння, призводить до негативних наслідків, погіршує життя людей, особливо похилого віку, характеризується розвитком ускладнень, серед яких за частотою та медико-соціальним значенням вагоме місце посідають структурно–функціональні порушення архітектоніки кісткової тканини. ІХС, ожиріння та остеопороз – це хронічні неінфекційні захворювання з тенденцією до щорічного зростання та які мають безпосередній клінічний взаємозв’язок (Nolte E. & McKee M., 2008).
Патофізіологія цих захворювань мультифакторна та залучає генетичні, автоімунні й гормональні детермінанти. Результати фундаментальних експериментальних та клінічних досліджень свідчать про наявність спільних механізмів  адипогенезу та остеогенезу на функціональному рівні. Привертає увагу той факт, що диференціація адипоцитів й остеобластів у кістковому мозку здійснюється за загальною програмою з одного попередника - плюропатентних мезенхімальних стовбурових клітин, що перетворюються на зрілі адипоцити та остеобласти (Glorieux F.H., Rowe D. et al., 2012). Ожиріння впливає на ремодулювання кісткової тканини через такі механізми: секрецію цитокінів із цільовими ефектами на остеобласти та остеокласти, синтез адипокінів, що регулюють симпатичну нервову систему (лептин, адипонектин), синтез гормональних модуляторів.    
На цей час взаємозв’язок ІХС та ожиріння й зміна активності деяких біохімічних компонентів (лептин, адипонектин) відносно добре досліджені. Значно менша увага приділена ролі фактора росту фібробластів 21 (ФРФ-21) у формуванні структурно-функціональних змін кісткової тканини у хворих ІХС з ожирінням. Є підстави припустити, що в патогенезі цієї коморбідної патології відбуваються процеси, які впливають на зміни рівня ФРФ-21. 
Фактор росту фібробластів 21 – циркулюючий протеїн, похідний зрілого протеїну, кодуючого ген ФРФ-21, розташованого на 19 хромосомі. У людини ФРФ-21 продукується в печінці, підшлунковій залозі, жировій тканині, скелетних м’язах та тимусі (Van Baak M.A., Vink R. et al., 2020). ФРФ21 властиві метаболічні, ендокринні та паракринні ефекти, що не впливають на проліферацію клітин. В експерименті доведено, що ФРФ-21 призводить до дисбалансу деяких показників, які впливають на структурно-функціональний стан кісткової тканини (Wei W., Dutchak  P. A. et al., 2012). Однак залишаються не розв’язаними питання щодо взаємозв’язку жирової та кісткової тканини й цього цитокіну. Через обмеженість цих даних знижується можливість діагностики та профілактики ускладнень (остеопоротичних переломів)  при ІХС з ожирінням, що й обумовлює актуальність дослідження.
Зв’язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Дослідження виконано в межах науково-дослідної роботи кафедри загальної практики – сімейної медицини та внутрішніх хвороб ХНМУ «Клініко-генетичні, біохімічні і імунні характеристики захворювань внутрішніх органів у хворих з дегенеративними та дисметаболічними артропатіями і шляхи їх медикаментозної корекції» (№ держ. реєстрації 0116U004987). Здобувачем проведено патентно-інформаційний пошук, набір тематичних хворих, аналіз отриманих результатів досліджень, статистична обробка даних. 
Мета дослідження. Оптимізація діагностики та прогнозу структурно-функціональних порушень кісткової тканини у хворих на ішемічну хворобу серця з ожирінням на підставі вивчення плазматичного рівня фактора росту фібробластів 21, показників метаболізму кісткової тканини та вуглеводного обміну, ступеня та характеру ожиріння. 
Завдання дослідження: 
1.	Дослідити функціональний стан кісткової тканини у хворих на ішемічну хворобу серця, що перебігає на тлі ожиріння.
2.	Провести порівняння плазматичного рівня фактора росту фібробластів 21 у хворих з коморбідністю ішемічної хвороби серця та ожиріння залежно від показників органічних біополімерів метаболізму сполучної тканини в різних органічних середовищах (кров, сеча).
3.	Визначити рівень фактора росту фібробластів 21 у хворих на ішемічну хворобу серця залежно від ступеня та типу ожиріння.
4.	Проаналізувати зміни фактора росту фібробластів 21 при коморбідності ішемічної хвороби серця й ожирінням з урахуванням порушень вуглеводного обміну - наявністю інсулінорезистентності.
5.	 Провести аналіз кореляції між рівнем фактора росту фібробластів 21, індексом маси тіла, індексом талія/стегно, показниками метаболізму кісткової тканини та вуглеводного обміну. 
6.	Створити алгоритм прогнозування остеопенічних станів у хворих на ішемічну хворобу серця.
Об’єкт дослідження: ішемічна хвороба серця в поєднанні з ожирінням.
Предмет дослідження: показники вуглеводного обміну та варіабельності метаболізму органічних біополімерів сполучної тканини в різних біологічних середовищах, рівні в плазмі крові фактора росту фібробластів 21, функціональний стан мінеральної щільності кісткової тканини. 
Методи дослідження: загальноклінічні, біохімічні, інструментальні, аналітико-статистичні.
Наукова новизна отриманих результатів. Уперше встановлено, що рівень ФРФ-21 у плазмі крові має залежність від індексу маси тіла (ІМТ): зростання цитокіну відбувається за мірою збільшення ІМТ, але різко знижується у хворих на ІХС з ожирінням високих ступенів, що можна розглядати в якості предиктора розвитку та прогресування атеросклерозу судин та порушення мінеральної щільності кісткової тканини. 
Підтверджено зв’язок між рівнем ФРФ-21 та прогресуванням метаболічних змін у кістковій тканині при поєднанні ІХС та ожиріння, що підтверджує залежність вікової активності кісткової тканини, проатерогенного ліпідного профілю та тенденції до розвитку інсулінорезистентності від рівня цитокіну. 
На підставі клінічних, біохімічних та імунологічних досліджень удосконалені патогенетичні підходи до комплексної діагностики остеопорозу при поєднаному перебігу ІХС та ожиріння. Доведено доцільність визначення показників мінерального обміну, уронових кислот, оксипроліну сечі, хондроітинсульфатів та глікозаміногліканів  з метою прогнозування формування остепенічних станів хворих на ІХС із супутнім ожирінням. 
Набуло подальшого розвитку обґрунтування досліджень та прогнозування перебігу остеопенічних станів при коморбідності ІХС та ожиріння. Визначено, що на ранніх стадіях формування ожиріння та надмірної ваги у хворих на ІХС показники мінеральної щільності кісткової тканини значно кращі порівняно зі станом кісткової тканини хворих на ІХС з нормальною вагою, або ожирінням високих ступенів, тобто доведено протективну роль жирової тканини на розвиток остеопенічних станів. 
Уточнено роль ФРФ-21 у діагностиці та прогнозування розвитку остеопенічних станів хворих на ІХС на тлі ожиріння.
Доведено доцільність визначення рівнів ФРФ-21, оксипроліну, фосфору крові та сечі в комплексній діагностиці остеопенічних станів у хворих на ІХС залежно від ІМТ.
Практичне значення одержаних результатів. Моніторингове дослідження  рівня цитокіну ФРФ21 з урахуванням ІМТ, а також показників формування, резорбції та мінерального обміну кісткової тканин разом із застосуванням традиційних клініко-біохімічних та інструментальних методів дослідження дає змогу лікарям практичної медицини підвищити рівень діагностики остеопенічних станів та прогнозувати ризик прогресування процесів резорбції у хворих на ІХС у поєднанні з ожирінням. 
Одержані результати щодо ролі ФРФ-21 у розвитку та прогресуванні ІХС суттєво поглиблюють розуміння патогенетичних механізмів формування остеопенії та остеопорозу та створюють підґрунтя для патогенетичної терапії хворих на ІХС у поєднанні з ожирінням. З метою підвищення якості прогнозування остеопоротичних ускладнень у хворих із ІХС на тлі ожиріння доцільно використовувати комплексну діагностику з визначенням рівня ФРФ-21, показників кальцію та фосфору крові й сечі, оксипроліну, уронових кислот та проведення ультразвукового (денситометрія) або рентгенологічного (DEXA) дослідження в динаміці.
Результати дослідження впроваджені в практичну роботу терапевтичних відділень лікувальних закладів: КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №3», ДУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої НАМН України», КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №13», КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», КУ "Одеський обласний кардіологічний диспансер", КНП «Міська поліклініка №22», НКП Харківської районної ради «Центр первинної медичної допомоги №5».
Особистий внесок здобувача. Здобувачем особисто розроблено дизайн дослідження, проведено набір тематичних хворих, забезпечено клінічне обстеження пацієнтів, аналіз лабораторних та інструментальних результатів дослідження. Самостійно виконана статистична обробка отриманих даних, сформульовані основні положення, висновки, практичні рекомендації, підготовка до друку статей, тез, які відображають основні наукові положення дисертаційної роботи. 
Апробація результатів дисертації. Результати дисертаційної роботи було представлено на науково-практичній конференції з міжнародною участю: «Щорічні терапевтичні читання. Профілактика неінфекційних захворювань – пріоритет сучасної науки та практики», 20 квітня 2018 р., м. Харків; науково-практичній конференції з міжнародною участю «Патологія суглобів з позицій поліпрофільного підходу», Харків, 17 березня 2017;  науково-практичній конференції «Актуальні питання внутрішньої медицини», Дніпро, 26 травня, 2018;  науково-практичній конференції з міжнародною участю «Профілактика неінфекційних захворювань: фокус на коморбідність», Харків, 3 листопада 2017 року; науково-практичній конференції з міжнародною участю «Патологія судин з позицій поліпрофільного підходу», Харків, 16 березня 2018 року; на конгресі асоціації кардіологів і V з’їзду терапевтів Республіки Казахстан, IX Конгресі Асоціації кардіологів Тюркського світу, присвяченій  40-річчю Алма-Атинської декларації ВООЗ по ПМСП, Алмати, 5–8 червня 2018 року; VI Євразійському конгресі кардіологів, Москва, 18-19 червня 2018 г.; XVII Національному конгресі кардіологів України, Київ, 2016; XIX Національному  конгресі кардіологів України, Київ, 26-28 вересня 2018; міжнародній науково-практичній медичній конференції «Сучасна медицина: Тенденції та перспективи розвитку" м. Жешув, 7 липня, Польща, 2018; XI конгресі кардіологів Республіки Казахстан, Алмати, 5–7 червня 2019 р.; XX Національному конгресі кардіологів України, Київ, 25–27 вересня 2019 р.; міжвузівській конференції молодих вчених та студентів до 215-ої річниці утворення Харківської вищої медичної школи, Харків, 30-31 січня 2019 р.; науково-практичній конференції з міжнародною участю, присвяченій 100-річчю від дня народження академіка Л.Т. Малої, Харків, 11–12 квітня 2019 р.; науково-практичній конференції, Гродно, 24 січня 2020 р.; науково-практичній конференції з міжнародною участю «Досягнення і перспективи експериментальної та клінічної ендокринології», Харків, 27-28.02.2020 р. 
Публікації. За результатами дисертаційної роботи опубліковано 27 наукових праць, серед них 4 статті у фахових наукових виданнях, рекомендованих МОН України (1 – одноосібно) та 1 стаття в іноземному журналі, 21 тезис в матеріалах наукових міжнародних конгресах та науково-практичних конференціях, 1 авторське свідоцтво «Анкета-опитувальник у двох частинах для оцінки стану кісткової тканини та діагностики стабільної стенокардії у хворих на ішемічну хворобу серця із супутнім ожирінням».
Структура та обсяг дисертації. Дисертація викладена українською мовою на 165 сторінках друкованого тексту та складається із вступу, огляду літератури, опису матеріалів і методів дослідження, п’яти розділів власних досліджень, розділу, присвяченого аналізу та узагальненню отриманих результатів, висновків, практичних рекомендацій і списку використаних джерел. Робота ілюстрована 29 таблицями та 9 рисунками.

ОСНОВНИЙ ЗМІСТ РОБОТИ
Матеріали та методи. Обстежено 118 осіб, 98 з яких  хворі на ІХС. Усі хворі на ІХС були розподілені на дві групи: 79 з них мали ожиріння (основна група) та 19 -   ІХС без ожиріння (група порівняння) у віці від 42 до 65 років. До групи контролю увійшло 20 практично здорових осіб. Середній вік досліджених становив 48,61±4,1 роки. Співвідношення жінок та чоловіків було 54,4% та 45,6%; а в групі порівняння - 57,9 % та 42,1 %  відповідно. 
Для вивчення особливостей перебігу ІХС на тлі ОЖ у всіх пацієнтів проведено збір скарг, анамнезу захворювання та життя, об’єктивне дослідження, зокрема антропометричних параметрів, вимірювання артеріального тиску (АТ), ЕКГ, біохімічний аналіз крові з визначенням маркерів порушення обміну кісткової тканини (кальцій, фосфор, глікозаміноглікани, хондроітинсульфати, кисла та лужна фосфатаза крові та вміст кальцію, фосфору, уронових кислот, оксипроліну добової сечі); дослідження порушень обміну вуглеводів та ліпідного профілю; визначення біомаркера ФРФ-21 у плазмі крові. З метою оцінки мінеральної щільності кісткової тканини всім пацієнтам було проведено рентгенабсорціометрію поперекового відділу хребта (DEXA). 
Діагноз ІХС було встановлено відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 02 березня 2016 року № 152 «Уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги: стабільна ішемічна хвороба серця»  та критеріїв  European Society of Cardiology (ESC) 2013-2014, American Heart Association's (AHA) 2017 р., American College of Cardiology/American Heart Association Task Force on Practice Guidelines, and the American Association for Thoracic Surgery, Preventive Cardiovascular Nurses Association, Society for Cardiovascular Angiography and Interventions, and Society of Thoracic Surgeons Update of the Guideline for the Diagnosis and Management of Patients With Stable Coronary artery disease, 2014 р., Guidelines on Chronic Coronary Syndromes, ESC Clinical Practice Guidelines, 2019 р.
Верифікація діагнозу ІХС проводилася на підставі комплексної оцінки даних анамнезу, клінічного, лабораторного (ліпідний профіль) та інструментального (коронарографія, тредміл-тест, велоергометрія, ехокардіографія, ЕКГ) досліджень. Діагноз ожиріння  узгоджували з уніфікованим клінічним протоколом медичної допомоги «Ожиріння», ВООЗ, 1997р. 
Усім хворим на ІХС були запропоновані рекомендації щодо модифікації дієти та способу життя. Одночасно призначали терапію згідно клінічного протоколу № 152 МОЗ України: аторвастатин 20 мг та аспірин 100 мг. При наявності артеріальної гіпертензії додатково призначали раміприл у дозі 5 мг/добу.
Статистична обробка результатів дисертаційного дослідження здійснена за допомогою пакетів комп'ютерних програм "Excel 2010" (Microsoft), SPSS 19 для Windows. Кількісні змінні описували такими параметрами: медіаною (Ме), 25-им і 75-им процентилями (Mе [Q1; Q2]); якісними ознаками - у вигляді частоти подій. Для визначення характеру розподілу отриманих даних використовували критерій Шапіро-Уілка. Для визначення достовірності відмінностей при порівнянні двох незалежних вибірок використовували критерій Манна-Уїтні (U), залежних - критерій Вілсона (W). Для визначення залежності між змінними проводили кореляційний аналіз з розрахунком коефіцієнта рангової кореляції Спірмена. При побудові прогностичних імовірнісних моделей використовували логістичний регресійний аналіз. Вірогідним для всіх використовуваних процедур статистичного аналізу вважали рівень значущості  p <0,05.
Результати та їх обговорення. Проведений аналіз синтезу ФРФ-21 у всіх пацієнтів на ІХС дозволив встановити, що означений цитокін перевищував показники практично здорових осіб (р=0,001). При порівнянні показника між основною та групою співставлення вірогідність становила (р ˂0,05). При розподілі хворих за ІМТ було виявлено, що найвища активність ФРФ21 спостерігалася в осіб з надмірною масою тіла та ожирінням І ступеня: перевищувала контрольні значення в 3 та більше разів (р ˂0,001). Показник цього маркера у хворих з нормальним ІМТ був більшим за контрольні значення у 2 рази. У пацієнтів з ІХС та ожирінням високих ступенів було встановлено найнижчі показники ФРФ21, які наближалися до контрольних значень. Тобто, отримані результати демонструють, що досліджуваний цитокін ФРФ-21 відіграє суттєву роль у патогенезі ІХС на тлі ожиріння.
Для оцінки змін метаболічних показників хворих на ІХС на тлі ожиріння було досліджено ліпідний та вуглеводний обміни. При розподілі хворих за ІМТ уміст загального холестерину (ЗХС) у хворих на ожиріння І ступеня був достовірно вищим (у 1,06 рази), ніж у хворих на ІХС з нормальною вагою, р <0,05. Рівень ліпопротеїдів низької щільності (ЗХ ЛПНП) цієї групи пацієнтів був у 1,03 раза більшим у хворих на ІХС з нормальною масою тіла, р<0,05. Уміст тригліцеридів (ТГ) в 1,24 та коефіцієнт атерогенності (КА) в 1,14 раза перевищували рівень у хворих на ІХС з ожирінням І ступеня, порівняно з хворими на ІХС без ожирінням, р<0,05. При співставленні показників хворих на ІХС з надмірною масою тіла та ожирінням І ступеня виявлено достовірні відмінності: уміст ЛПНЩ перевищував  аналогічний в 1,05 та ТГ в 1,24  у хворих на ІХС з ожирінням І ступеня, р <0,05.
Наявність інсулінорезистентності (ІР) в обстежених хворих визначали за показниками інсуліну та індексом НОМА-ІR. Рівні інсуліну та НОМА-ІR у хворих на ІХС та ожиріння були у 2,06 раза вищими контрольних значень та у 1,2 раза перевищували показники групи співставлення (р<0,05). Тобто, гіперінсулінемія та ІР були більш характерними для хворих на ІХС зі супутнім ожирінням.
При аналізі кісткового метаболізму виявлено підвищення показників резорбції кісткової тканини у хворих на ІХС з ожирінням порівняно з особами на ІХС та нормальною вагою. Вміст кісткової лужної фосфатази (КЛФ) в осіб основної групи був в 1,26 раза вищим групи порівняння, р<0,05. Рівні тартратрезистентної кислої фосфатази (ТРКФ), оксипроліну та уронових кислот були статистично значуще вищими у хворих з ІМТ>25 кг/м2  порівняно з  контрольними значеннями, р<0,05. Рівень уронових кислот добової сечі був достовірно вищим у хворих з ІХС та  ІМТ>25 кг/м2, ніж у хворих на ІХС з нормальною масою тіла, р<0,001.
При розподілі хворих ІХС за ІМТ та аналізі показників кісткового  метаболізму встановлено, що показники резорбції кісткової тканини достовірно підвищувалися у хворих на ІХС без ожиріння та з ожирінням високих ступенів. У хворих з надмірною вагою та ожирінням І ступеня ці показники, навпаки, мали тенденцію до зниження, порівняно з іншими групами хворих. Маркери резорбції кісткової тканини ТРКФ та оксипролін  були найнижчими саме у хворих на ІХС з надмірною масою тіла та становили 1,05 (0,82;1,45) од/л та 63,5 (55;68) мг/доб відповідно. З високим ступенем ожиріння - 2,05 (1,8;2,2) од/л та 113 (108;121) мг/доб відповідно.
 Наступним кроком дослідження було встановлення рівнів глікозаміногліканів (ГАГ) та хондроітинсульфатів. Так, за даними показниками, у хворих основної та групи порівняння статистично значущих відмінностей виявлено не було. Але при розподілі хворих за ІМТ було визначено, що показники ГАГ та інших глікопротеїдів теж були найнижчими саме в пацієнтів з ІХС та ожирінням І ступеня, тобто найближчими до контрольних значень. Рівень загального ГАГ, навпаки, був найвищим у групі хворих з ожирінням високих ступенів 13,3 (11,2;15,65) у. о. порівняно з контрольними значеннями 11,4 (10,7;12,3) у. о. та показниками групи з ожирінням І ступеня 10,5 (10;11,6) у. о., р <0,05.  Уміст  хондроїтин-6-сульфату у хворих з ожирінням високих ступенів був статистично значуще вищим, ніж у хворих з помірним ожирінням та нормальною масою тіла. Уміст хондроїтин-4-сульфату теж був найвищим у хворих на ІХС з ожирінням ІІ-ІІІ ступенів та майже на 50% перевищував рівень  показників хворих з ожирінням І ступеня, р <0,05. Статистично значуща різниця рівня гепарансульфату спостерігалася між пацієнтами з надмірною вагою та ожирінням І ступеня, р <0,05
При аналізі показників мінерального обміну було визначено, що рівні кальцію та фосфору крові не виходили за межі референтних значень, але були статистично вищими за кальцієм у хворих з надлишковою вагою 2,5 (2,4;2,56) ммоль/л порівняно з пацієнтами з нормальною масою тіла 2,4( 2,35; 2,46) ммоль/л та показниками контролю 2,39 (2,3; 2,47) ммоль/л. Уміст фосфору крові був достовірно вищим у хворих на ІХС з ожирінням ІІ-ІІІ ступеня порівняно з іншими групами, р<0,05. Рівні загального кальцію також не перевищували показники норми, але підвищувались у групах хворих з ожирінням ІІ-ІІІ ступенів, р<0,05. Уміст іонізованого кальцію крові був нижчим у хворих на ІХС з нормальною або надмірною масою тіла, але достовірно підвищувався в пацієнтів на ІХС з ожирінням ІІ-ІІІ ступеня, р<0,05. Рівень кальцію та фосфору в добовій сечі значно підвищувався у хворих з ожирінням. Найвищими ці показники були в групі хворих на ІХС з ожирінням ІІ-ІІІ ступенів, тоді як найменша екскреція їх була зафіксована у хворих з надмірною масою тіла. 
Неінвазивна діагностика остепоротичних станів проводилася з урахуванням  результатів рентгенологічного дослідження стану кісток – DEXA. У пацієнтів ІХС були встановлені такі зміни: показники ВМD були статистично значуще вищі у хворих на ІХС з ожирінням І ступеня, порівняно з іншими хворими на ІХС з ожирінням, але достовірно нижче контрольних значень, р<0,001. Показники ВМD хворих на ІХС з нормальною масою тіла були найнижчими серед усіх груп пацієнтів. Значення T-критерію також були найнижчими у хворих ІХС з нормальною масою тіла: у 2,25 раза нижче ніж у хворих зі супутнім ожирінням, р<0,001. Показник Z- критерію був найнижчим також у хворих з нормальною масою тіла, але не виходив за межі референтних значень, р<0,001.
З урахуванням розподілу хворих за ІМТ були встановлені такі закономірності: показники щільності кісткової тканини (ЩКТ) хворих з ІМТ вище за 25 кг/м2 статистично не відрізнялися між собою. Але при порівнянні цих груп пацієнтів за T-критерієм найбільш прогностично благоприємні зміни були притаманні хворим ІХС з надмірною вагою та ожирінням І ступеня. При високих  ступенях ожиріння остеопенічні стани було діагностовано частіше. Z-критерій у хворих з ожирінням статистично значуще відрізнявся від показників групи контролю (p<0,05), але не виходив за межі референтних значень. 
Аналіз кореляційних зв’язків при розподілі хворих на основну та групу порівняння дав змогу виявити такі результати. У хворих основної групи було встановлено слабкий зворотній кореляційний зв’язок між ФРФ21 та ТГ крові r= -0,46; помірний зворотній зв’язок із вмістом інсуліну сироватки крові r=-0,46 та індексом НОМА r= -0,42 (p<0,05). Також виявлено статистично достовірні кореляційні індекси між ФРФ-21 та показниками кісткового метаболізму: слабкий зворотній зв’язок між ФРФ21 та фосфором сироватки крові (r= -0,31), іонізованим кальцієм сироватки крові (r=-0,31); помірний зворотній зв’язок з рівнем фосфору добової сечі (r=-0,55), оксипроліном сечі (r=- 0,47), уроновими  кислотами сечі (r=-0,48), хондроітинсульфатом (r=-0,54); зворотній слабкий із загальними ГАГ (r=-0,38), з хондроїтин-6-сульфатом (r=-0,28) та помірний зворотній з хондроїтин-4-сульфатом (r= -0,42), p<0,05.
У групі порівняння було встановлено такі індекси кореляції між ФРФ21 та іншими показниками: слабкий зворотній зв’язок між фосфором крові (r=-0,33) та слабкий прямий з фосфором сечі (r=0,26), p<0,05. 
При визначенні кореляційних зв’язків у хворих на ІХС з надлишковою масою тіла було виявлено статистично значущий зворотній зв’язок між ФРФ21 та ХС ЛПВЩ (r=-0,46), слабкий прямий кореляційний зв’язок між ФРФ21 та ЗХС (r=0,21), ФРФ21 та ХС ЛПНЩ (r=0,24) у хворих з ожирінням високих ступенів, але ці дані не були достовірними. Виявлено слабкий прямий зв’язок між ФРФ-21 та глюкозою крові (r=0,28) у хворих на ІХС із надлишковою вагою; слабкий прямий між ФРФ21 та індексом НОМА хворих з ІХС та ожирінням І ступеня (r=0,21) та слабкий зворотній між ФРФ21 та індексом НОМА у хворих на ІХС з ожирінням ІІ-ІІІ ступенів (r=-0,21). Показники коефіцієнта кореляції вуглеводного обміну були статистично не значущі.
У групі хворих на ІХС з надлишковою вагою встановлено зворотній помірний зв’язок між фосфором крові (r=-0,42), прямий помірний - із загальним кальцієм крові (r=0,36), слабкий зворотній з іонізованим кальцієм крові (r=-0,29), зворотній помірний з фосфором сечі (r=-0,61), р<0,05.
При ІХС з ожирінням І ступеня статистично значимі кореляційні зв’язки було виявлено між ФРФ-21 та фосфором крові  (r=0,41) – прямий помірний, КЛФ (r=-0,42) – зворотній помірний та оксипроліном (r=-0,37) – зворотній помірний. При поєднанні ІХС з ожирінням високих ступенів (ІІ-ІІІ) статистично значимі кореляційні взаємозв’язки ФРФ21 прослідковувалися з оксипроліном (r=0,47), уроновими кислотами (r=0,33) та хондроїтин-4-сульфатом  (r=0,37) – прямий помірний, p<0,05.
Дослідження взаємозв’зків ФРФ21 та показників DEXA виявило пряму помірну кореляцію з Z-критерієм у групі з ІХС та надлишковою вагою (r=0,48) та помірну зворотну кореляцію з ВМD (r=-0,48) при ІХС та ожирінні ІІ- ІІІ ступенів 
З метою можливості удосконалення прогнозу прогресування остеопенічних станів хворих на ІХС за допомогою досліджуваних показників нами була створена математична модель, яка дозволяє оцінити ризик виникнення та прогресування остеопенічних станів, до якої увійшли показники: ЛПНЩ, фосфор крові та сечі, оксипролін сечі, ІМТ (схема 1). 

Символи: 1 - немає остеопорозу; 2 – є остеопенічний стан. Точний розподіл використовував значення р = 0,5.

По горизонтальній осі відкладені значення прогнозованої ймовірності, які обчислюють за рівнянням регресії, по вертикалі - частоти. Таким чином, кожен стовпчик на діаграмі відповідає певній передбаченій імовірності, а його висота - кількості об'єктів, для яких передбачена ця можливість. Чим ближче значення прогнозованої ймовірності до одиниці, тим імовірніше розвиток остеопорозу. 
Таким чином, своєчасне виявлення предикторних маркерів остеопенічних станів у хворих ІХС з нормальною масою тіла та ожирінням буде сприяти ініціації терапії в більш ранні терміни з урахуванням прогнозу та факторів ризику. Моніторинг за факторами ризику розвитку та прогресування збіднення мінеральної щільності кісткової тканини (МЩКТ) дозволить забезпечити сприятливий перебіг ІХС на тлі ожиріння.

ВИСНОВКИ 
1.	У дисертаційній роботі подано вирішення актуального питання сучасної внутрішньої медицини, зокрема підвищення ефективності діагностики ішемічної хвороби серця у хворих зі супутнім ожирінням на підставі визначення діагностичного значення цитокіну ФРФ-21 в якості маркеру, що дозволяє прогнозувати розвиток остеопенічних станів.
2.	У хворих на ІХС з нормальною масою тіла при денситометричному дослідженні спостерігається зниження у 3,5 раза показників мінеральної щільності кісткової тканини (p<0,05), у 1,3 раза менше ніж при надмірній вазі (p<0,05) та у 2 рази менше,  ніж у хворих на ІХС з ожирінням ІІ-ІІІ ступенів (p<0,05). Зазначені зміни асоціюються із захисною функцією жирової тканини щодо мінеральної щільності кісткової тканини.
3.	При поєднанні ІХС та ожиріння ІІ-ІІІ ступенів відбуваються статистично значущі зміни в показниках мінерального обміну кісткової тканини: загальний кальцій крові збільшується до 2,5 ммоль/л проти 2,39 ммоль/л групи контролю (р≤0,01); уміст загального кальцію добової сечі перевищує показник контролю у 2 рази. Стан резорбції кісткової тканини, яка визначається за вмістом тартратрезистентної кислої фосфатази та оксипроліну,  найнижчий у хворих на ІХС з надмірною масою тіла та в 1,5 раза перевищує  норму при  ожирінні високих ступенів. Показник формування кісткової тканини (кісткова лужна фосфатаза) найвищий у хворих з ожирінням І ст. 
4.	У хворих на ІХС, що перебігає на тлі ожиріння, концентрація сироваткового рівня ФРФ-21 достовірно пов’язана з наявністю та ступенем супутнього ожиріння: є максимально вищою (у 3 рази більше контролю) у пацієнтів з надмірною вагою та ожирінням І ст. (p<0,05). Найнижчий  уміст ФРФ-21  встановлено  у хворих ІХС з ожирінням ІІ-ІІІ ступенів. 
5.	При коморбідності ІХС та ожиріння активність  біомаркера ФРФ-21 достовірно пов’язана зі станом вуглеводного обміну: збільшення кількості хворих з гіперинсулінемією при ІХС та ожирінні ІІ-ІІІ ступенів асоціюється зі зниженням концентрації ФРФ-21.
6.	У пацієнтів з ІХС та при її поєднанні з надлишковою вагою та ожирінням 1 ступеня відбувається вірогідне збільшення вмісту ФРФ-21 внаслідок активного синтезу цього гормону клітинами жирової тканини. У хворих ІХС на тлі ожиріння факторами ризику, що впливають на розвиток остепенічних станів, виступають ЛПНЩ, фосфор крові, оксипролін  і фосфор сечі, ІМТ. 

ПРАКТИЧНІ РЕКОМЕНДАЦІЇ
1. До стандартного обстеження хворих на ІХС у поєднанні з ожирінням, поряд із клініко-лабораторними дослідженнями, рекомендовано включати визначення рівнів ФРФ-21 в плазмі крові та денситометричне або рентгенологічне (DЕXA) дослідження. 
2. Моніторинг розвитку остеопенічних станів у хворих на ІХС рекомендовано здійснювати з урахуванням ліпідного та вуглеводного профілю, показників кісткового метаболізму: кальцію, фосфору крові та сечі, тартратрезистентної кислої фосфатази, кісткової лужної фосфатази, уронових кислот, оксипроліну.
3. Для своєчасної діагностики остеопенічних станів у хворих на ІХС, що перебігає в поєднанні з ожирінням, рекомендовано проводити прогнозування розвитку остеопорозу з індивідуальним розрахунком ЛПНЩ, фосфору крові та сечі, оксипроліну сечі та ІМТ.

СПИСОК ОПУБЛІКОВАНИХ ПРАЦЬ ЗА ТЕМОЮ
1.	Іванова К. В. Роль кальцієво-фосфорного обміну в патогенезі стабільної ішемічної хвороби серця у хворих на ожиріння / К.В. Іванова, Л.М. Пасієшвілі // Вісник проблем біології та медицини. – 2018. – Вип. 1, т. 2 (143). – С. 175–179. (здобувачем проведено набір груп хворих, статистична обробка отриманих даних, підготовка статті до друку)
2.	Іванова К. В. Сироватковий рівень фактору росту фібробластів 21 та синдром інсулінорезистентності у хворих на ішемічну хворобу серця з ожирінням / К. В. Іванова // Вісник проблем біології та медицини. – 2018. – Вип. 3 (145). – С. 108–112. 
3.	Іванова К. В. Взаємозв’язок показників мінерального і ліпідного обмінів у пацієнтів з ішемічною хворобою серця і ожирінням // Медицина сьогодні і завтра. – 2017. – № 3 (76). – C. 41-47. 
4.	Іванова К.В. Метаболічне значення варіацій рівню фактору росту фібробластів 21 при поєднанні ішемічної хвороби серця та ожиріння / Л.М. Пасієшвілі, К.В. Іванова // Український журнал медицини, біології та спорту. ‒ 2018. ‒ № 4, т. 3 (13). ‒ С. 151‒155. (здобувачем проведено формування груп хворих, клінічні дослідження, аналіз та узагальнення отриманих результатів лабораторних та інструментальних досліджень, підготовка статті до друку).
5.	Иванова Е.В. Избыточная масса тела и ожирение как предиспозиция для развития остеопенических состояний у пациентов с ишемической болезнью сердца / Е.В. Иванова, Л.М. Пасиешвили // Наука и здравоохранение. – 2018. – № 4 (20). – С. 50–60. – Республика Казахстан. (здобувачем проведено клінічні дослідження, аналіз та узагальнення літератури, підготовка статті до друку).
6.	Пасиешвили Л.М. Фактор роста фибробластов 21 – обусловленные осложнения у больных ишемической болезнью сердца и ожирением / Л. М. Пасиешвили, К.В. Иванова // Актуальные проблемы медицины: сборник материалов итоговой научно-практической конференции, Гродно, 24 января 2020 / Гродно: ГрГМУ, 2020. – Электрон. текст. дан. (объем 9,5 Мб). – 1 эл. опт. диск (СD-ROM). – С. 558–561. (здобувачем проведено клінічні дослідження, аналіз та узагальнення літератури, підготовка статті до друку).
7.	Іванова К.В. Біохімічні показники метаболізму кісткової тканини у хворих на ішемічну хворобу серця та ожиріння / К.В. Іванова // Щорічні терапевтичні читання. Профілактика неінфекційних захворювань – пріоритет сучасної науки та практики: матеріали науково-практичної конференції з міжнародною участю, Харків, 20 квітня 2018 р.– С. 86. 
8.	Іванова К.В. Роль ішемічної хвороби серця та ожиріння в формуванні остеопенічних станів / К.В. Іванова // Патологія суглобів з позицій поліпрофільного підходу: матеріали науково-практичної конференції з міжнародною участю, Харків, 17 березня 2017 г. С. 50–51. 
9.	Іванова К. В. Особливості мінерального обміну у хворих на ішемічну хворобу серця, асоційовану з ожирінням / К.В. Іванова // Профілактика неінфекційних захворювань: фокус на коморбідність: матеріали науково-практичної конференції з міжнародною участю, Харків, 3 листопада 2017 року - С. 59. 
10.	Іванова К. В. Окремі патогенетичні ланки при коморбідності ішемічної хвороби серця та ожиріння / К.В. Іванова // Патологія судин з позицій поліпрофільного підходу: матеріали науково-практичної конференції з міжнародною участю, Харків, 16 березня 2018 р. - С. 37–39. 
11.	Иванова Е. В. Особенности костного обмена у пациентов ишемической болезнью сердца на фоне ожирения / Е.В. Иванова // Терапевтический вестник. – 2018. – Спец. вып. № 1 (47): Материалы Х Конгресса Ассоциации кардиологов и V Съезда терапевтов Республики Казахстан, IX Конгресса Ассоциации кардиологов Тюркского мира, посвященные 40-летию Алма-Атинской декларации ВОЗ по ПМСП, Алматы, 5–8 июня 2018 года. – С. 69. 
12.	Иванова Е.В. Динамика изменений фактора роста фибробластов 21 и показателей липидограммы в зависимости от индекса массы тела у больных ишемической болезнью сердца / Е.В. Иванова // Материалы VI Евразийского конгресса кардиологов, Москва, 18-19 апреля 2018 г. – С. 72-73. 
13.	Іванова К. В. Поширеність остеопорозу у хворих на ішемічну хворобу серця різних вікових групп / К.В. Іванова, Л.М. Пасієшвілі // XVII Національний конгрес кардіологів України. – Київ. – 2018 – C. 112-113 (здобувачем проведено підбір хворих, статистична обробка отриманих даних, підготовка тез до друку)
14.	Ivanova K.V. Fibroblast growth factor 21, dislipidemia in patients with coronary artery disease and concomitant obesity / K.V. Ivanova // Український кардіологічний журнал. – 2018. – Додаток 1: матеріали ХІХ Національного конгресу кардіологів України: тези доповідей, Київ, 26–28 вересня 2018. – С. 56. 
15.	Іванова К. В. Динаміка показників ремодулювання, резорбції кісткової тканини та ліпідного профілю крові у хворих на ішемічну хворобу серця залежно від індексу маси тіла / К.В. Іванова // Сучасна медицина: тенденції та перспективи розвитку. Збірник матеріалів міжнародної науково-практичної медичної конференції  (Республіка Польща, Жешув, 9 липня 2018 р.). – Жешув, 2018. – С. 91–94. 
16.	Іванова К. В. Визначення маркерів резорбції кісткової тканини у хворих на ішемічну хворобу серця та ожиріння / К.В. Іванова // Медичні перспективи. – 2018. – Т. 23, № 2, ч. 1. – С. 72-73. 
17.	Пасиешвили Л.М. Возможный механизм формирования остеопенических состояний у больных с ишемической болезнью сердца и ожирением / Л.М. Пасиешвили, Е.В. Иванова // Материалы XI конгресса кардиологов Республики Казахстан, Алмати, 5–7 июня 2019 г – С. 28. (здобувачем проведено клінічні дослідження, статистична обробка отриманих даних, підготовка тез до друку).
18.	Іванова К. В. Фактор росту фібробластів 21 та мінеральна щільність кісткової тканини у хворих на ішемічну хворобу серця з ожирінням / К.В. Іванова, Л.М. Пасієшвілі // Український кардіологічний журнал. – 2019. – Т. 26, додаток 1: Матеріали XX Національного конгресу кардіологів України, Київ, 25–27 вересня 2019 р. – С. 45-46. (здобувачем проведено формування груп хворих, статистична обробка отриманих даних, підготовка тез до друку)
19.	Іванова К. В.  Вплив надлишкової ваги тіла та ожиріння на розвиток остеопенічних станів у пацієнтів з ішемічною хворобою серця / О. Козакова, 
К. Іванова // Медицина третього тисячоліття: збірник тез міжвузівської конференції молодих вчених та студентів до 215-ої річниці утворення Харківської вищої медичної школи, Харків, 30-31 січня 2019 р. / ХНМУ. – Харків, 2019. – С. 113-114. (здобувачем проведено підбір хворих, статистична обробка отриманих даних, підготовка тез до друку)
20.	Пасієшвілі Л.М. Пріоритетні напрямки діагностичного пошуку остеопенічних станів у хворих на ішемічну хворобу серця та ожиріння / Л.М. Пасієшвілі, К.В. Іванова // Ювілейні терапевтичні читання. Клінічна та профілактична медицина: досвід та нові напрямки розвитку. Матеріали науково-практичної конференції з міжнародною участю, присвячені 100-річчю від дня народження академіка Л. Т. Малої, Харків, 11–12 квітня 2019 р. – С. 185. (здобувачем проведено клінічні дослідження, статистична обробка отриманих даних, підготовка тез до друку)
21.	Іванова К. В. Визначення показників функціонального стану кісткової тканини для первинної оцінки метаболічного статусу пацієнтів з ІХС та ожирінням / К.В. Іванова, Л.М. Пасієшвілі // Медицина третього тисячоліття: збірник тез міжвузівської конференції молодих вчених та студентів, Харків, 20–22 січня 2020 р.– С.126–127. (здобувачем проведено формування груп хворих, статистична обробка отриманих даних, підготовка тез до друку)
22.	Іванова К. В. Патогенетичне значення фактора росту фібробластів 21 у хворих з ішемічною хворобою серця / К. В. Іванова, Л. М. Пасієшвілі // Матеріали науково-практичної конференції з міжнародною участю ДУ «Інститут проблем ендокринної патології ім. В. Я Данилевського НАМН України. 19-ті Данилевські читання «Досягнення і перспективи експериментальної та клінічної ендокринології», Харків, 27-28.02.2020 р– С. 137-138. (здобувачем проведено клінічні дослідження, статистична обробка отриманих даних, підготовка тез до друку)
23.	Іванова К. В. Прогнозування остеопенічних станів у хворих на ішемічну хворобу серця / К. В. Іванова // Збірник тез та постерних робіт «Актуальні питання діагностики та лікування внутрішніх хвороб на прикладі клінічного випадку» з міжнародною участю, Харків, березень-травень 2020 р.–С.22-24. 
24.	Іванова К.В. Характеристика стану кісткової тканини за даними денситометричного дослідження у хворих на ішемічну хворобу серця в залежності від індексу маси тіла / К.В. Іванова // Практичні та теоретичні питання розвитку науки та освіти. Матеріали міжнародної науково-практичної конференції, Львів, 25-26 травня 2020. – Частина 2. – С. 19–20. 
25.	Іванова К. В. Аналіз впливу ФРФ-21 на кістковий метаболізм у хворих на ІХС залежно від ступеня ожиріння / К.В. Іванова // Університетська клініка. Мультиморбідність і коморбідність у поліпрофільній лікарні. Матеріали науково-практичної конф. з міжнародною участю, Харків, 22 травня 2020 року. – С. 40–42. 
26.	Иванова Е. В Роль метаболизма фактора роста фибробластов 21 в углеводном обмене пациентов с ИБС и ожирением // Е.В. Иванова / «Терапевтический вестник Узбекистана», 2020 – С.33-34. 

АНОТАЦІЯ
Іванова К. В.  Роль фактора росту фібробластів 21 в регуляції метаболізму кісткової тканини та вуглеводного гомеостазу у хворих на ішемічну хворобу серця з ожирінням. - Кваліфікаційна наукова праця на правах рукопису.
Дисертація на здобуття наукового ступеня кандидата медичних наук за спеціальністю 14.01.02 – внутрішні хвороби – Харківський національний медичний університет, Харків, 2021.
Дисертація присвячена визначенню шляхів підвищення ефективності діагностики та прогнозування розвитку остеопенічних станів хворих на ішемічну хворобу серця на тлі ожиріння на підставі визначення діагностичного значення фактора росту фібробластів 21.
Було встановлено, що поєднаний перебіг ішемічної хвороби серця та ожиріння характеризується зростанням рівня цитокіну фактора росту фібробластів 21, підвищенням атерогенної активності та розвитком інсулінорезистентності, ніж у хворих з ізольованою патологією. Також доведено, що в пацієнтів з ІХС та ожирінням І ступеня зниження мінеральної щільності кісткової тканини формується значно рідше, ніж у хворих з ожирінням високих ступенів та нормальною масою тіла. Показники резорбції кісткової тканини були вищими у хворих з ожирінням високих ступенів та нормальною масою тіла, що підтверджує теорію щодо протективного ефекту цитокінів жирової тканини.
Визначено предикторні маркери розвитку остеопенічних станів та запропонована модель оцінки ризику прогресування неалкогольної жирової хвороби печінки. 
Ключові слова: ішемічна хвороба серця, ожиріння, остеопороз, фактор росту фібробластів 21.
АННОТАЦИЯ
Иванова Е. В. Роль фактора роста фибробластов 21 в регуляции метаболизма костной ткани и углеводного гомеостаза у больных ишемической болезнью сердца с ожирением. - Квалификационный научный труд на правах рукописи.
Диссертация на соискание ученой степени кандидата медицинских наук по специальности 14.01.02 - внутренние болезни - Харьковский национальный медицинский университет, Харьков, 2021.
Диссертация посвящена определению путей повышения эффективности диагностики и прогнозирования развития остеопенических состояний больных ишемической болезнью сердца на фоне ожирения на основании определения диагностического значения фактора роста фибробластов 21.
Было установлено, что коморбидное течение ишемической болезни сердца и ожирения характеризуется ростом уровня цитокина фактора роста фибробластов 21, повышением атерогенной активности и развитием инсулинорезистентности в большей степени, чем у больных с изолированной патологией. Также доказано, что у пациентов с ИБС и ожирением I степени снижение минеральной плотности костной ткани формируется значительно реже, чем у больных с ожирением высоких степеней и нормальной массой тела. Показатели резорбции костной ткани были выше у больных с ожирением высоких степеней и нормальной массой тела, что подтверждает теорию о защитном эффекте цитокинов жировой ткани относительно формирования остеопороза.
Определены предикторные маркеры развития остеопенических состояний и предложена модель оценки риска прогрессирования остеопороза.

Ключевые слова: ишемическая болезнь сердца, ожирение, остеопороз, фактор роста фибробластов 21

SUMMARY
K.V. Ivanova Role of the fibroblast growth factor 21 in regulation of the bone tissue metabolism and carbohydrate homeostasis in the patients suffering from the coronary artery disease associated with obesity. - Research project manuscript.
Thesis for the degree of Candidate of Medical Sciences in specialty 14.01.02 “Internal diseases”. - Kharkiv National Medical University, Kharkiv, 2020.
The thesis is devoted to the definition of ways to improve the efficiency of diagnosis and predict the development of osteopenic conditions in patients with coronary heart disease against the background of obesity on the basis of determining the diagnostic value of fibroblast growth factor 21. 
It was found that the comorbid course of coronary artery disease and obesity is characterized by an increase in the level of cytokine fibroblast growth factor 21 as well as by an increase in the atherogenic activity and the development of insulin resistance, which were increased to a greater extent than in patients with isolated pathology. It has also been proven, that in patients with coronary artery disease and class 1 obesity, the decreased in bone mineral density is formed much less frequently than in patients with high obesity rates and normal body weight. Bone resorption rates were higher in patients with high obesity rates and normal body weight, which confirms the theory of the protective effect of adipose tissue cytokines on the formation of osteoporosis. 
Predictor markers for the development of osteopenic conditions have been determined and a model for assessing the risk of osteoporosis progression has been proposed.

Key words: coronary artery disease, fibroblast growth factor 21, obesity, osteoporosis.

ПЕРЕЛІК УМОВНИХ СКОРОЧЕНЬ

DЕXA – двохенергетична рентгенівська абсорбціометрія
BMD – щільність кісткової тканини
АГ – артеріальна гіпертензія
БМКО – біохімічний маркер кісткового обміну
ГАГ –  глікозаміноглікан
ЖТ – жирова тканина
ЗХС – загальний холестерин 
ІМ – інфаркт міокарда
ІМТ – індекс маси тіла
ІР – інсулінорезистентність
ІХС – ішемічна хвороба серця
КА – коефіцієнт атерогенності
КЛФ – кісткова лужна фосфатаза
ЛПВЩ – ліпопротеїди високої щільності 
ЛПДНЩ – ліпопротеїди дуже низької щільності
ЛПНЩ – ліпопротеїди низької щільності
МС – метаболічний синдром 
МЩКТ – мінеральна щільність кісткової тканини
ОЖ – ожиріння
ОП – остеопороз
СН – серцева недостатність
ССЗ – серцево-судинні захворювання
ТГ – тригліцериди
ТРКФ – тартратрезистентна кисла фосфатаза
ФРФ-21 – фактор росту фібробластів -21

Підписано до друку 17.12.2020 р. Формат 60×84/16.
Папір офсетний. Гарнітура Times New Roman. Друк цифровий.
Ум. друк. арк. 0,9. Наклад 100 пр. Зам. № б/н.
Надруковано СПД ФО Степанов В. В., м. Харків, вул. Ак. Павлова, 311
Свідоцтво про державну реєстрацію В00 № 941249 від 28.01.2003 р.